EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vill du ha hjälp?
Nej, det är lugnt.
Allvarligt.
Låt honom hjälpa dig.
- Vad ska vi ha de här till? - Ett staket.
Ett sånt som vi hade där hemma när det började...
Fast det här ska inte hålla folk borta.
Din mamma och jag ska gå iväg...
...och höra om nån har lyckats kontakta Resolute.
- Det här håller dig trygg under tiden. - Vi är redan trygga. Vi har honom.
Kanske.
Vi vet inte vad den är än.
Vi vet inget om dr Smith, men hon oroar dig inte.
Det är annorlunda.
Varför det?
Hon kan inte slå ner metallstolpar som om de vore tandpetare.
Vi pratar om det här senare.
Du och dina systrar kan väl starta Jupiters expansionsprotokoll.
Vi verkar bli kvar här ett tag.
Välkomna till Alfa Centauri. Välkomna till era nya liv.
Det har varit en lång resa för er. Nästan fyra triljoner mil.
Men nu är ni hemma. Ni har anslutit er...
- Jag gillar det här. - ...till de bästa och smartaste...
Alla har fantastiska magmuskler.
...som bygger ett bestående samhälle för kommande generationer.
Börja expansionen nu.
Låt oss få det här undanstökat.
Det är dags att undersöka, upptäcka och andas.
Expansionsguider.
Klart.
Ja, mamma, jag utför gärna 80 tråkiga sysslor
medan du går ut och träffar överlevande.
- Hydrauliska proppar? - Klart.
Gå du också, Judy. Du kanske behöver göra en heroisk insats.
Aktivera expansion.
Utrym omgivningen.
OBSTRUKTION
Utvidgning misslyckades.
Låt mig sköta det.
Ja!
Okej.
Det var imponerande.
Han lämnar aldrig din sida.
Nej.
Så beskyddande.
Jag önskar att jag hade en sån vän.
Har du frågat om det finns fler som han?
- Han pratar inte så mycket. - Jag är inte så säker på det.
Så som ljuset i ansiktet förändras vill jag påstå att han säger rätt mycket.
Vi behöver lära oss att uppfatta honom.
I mitt jobb som terapeut ingår det att läsa av folk...
...för att förstå vad de tänker.
Om du vill kan jag studera honom.
Det behövs inte. Tack.
Vad fint.
Vadå?
Du vill skydda honom också.
Hoppas att radion på Watanabes Jupiter fungerar bättre än vår.
Vi måste prata med Resolute, beskriva vår situation.
Vad tittar du på?
Inget.
Jag försöker bara orientera mig.
Nämn inget om roboten förrän vi kommer dit.
Inte ens för Hiroki? Han är exobiolog.
Han är bokstavligen expert på rymdvarelsebiologi.
- Hiroki är inte problemet. - Till vänster här.
Det handlar om vilka han pratar med och vilka de pratar med.
Vi vet inte hur folk reagerar. Eller hur den reagerar på dem.
Sanningen kommer fram till slut. Det gör den alltid.
Jag förstår...
Häpnadsväckande.
Vad underligt.
Nej. Vad bekant.
Den använde musklerna för att röra sig. Den åt.
Den visade både rädsla och tillfredsställelse.
Universum är stort.
Allt blir säkert mycket underligare än så.
- Maureen. - Hej. Hiroki!
Skönt att ni mår bra.
- Fint att se er. - Har ni hört av Resolute?
- Vi mår bra. - Tuff landning.
Okej, kom tillbaka.
Har du inte lärt dig?
Det händer hemska saker när vi går ut.
Hej. Don West. Vem av er är läkaren?
Jag. Är patienten där inne?
- Hur gammal är hon, sjutton? - Arton.
Jag hittar själv.
Don West. Det var jag som räddade henne.
Om du undrar vem som mer räddar liv här.
Det gjorde jag inte.
Jag hittade katapultstolen och gav första hjälpen,
men hon vaknade aldrig.
- Var hon medvetslös när du hittade henne? - Hon är vaken nu, men det märks knappt.
De säger att hon är läkare.
Jag heter Judy Robinson. Vad heter du?
Hon har inte sagt ett ord.
Du...
Du har gått igenom mycket.
Det har vi alla.
Vet du vad som hände på Resolute?
Nej, inte än.
Hur många av oss finns det?
- Sextiotre överlevande. - Dödsoffer?
Tjugosju.
Vi kunde kartlägga 12 Jupiter-kapslar innan vi landade.
Tretton nu, med er inräknad.
Kan inga skepp lyfta?
Metanogena ryggsträngsdjur.
Ålarna.
De metaboliserar kolväten. Vi är strandade här.
Okej, men den där...
Vad är den tekniska termen för grejen i badrummet som återvinner...
Den termiska nedbrytningsreaktorn.
Den mängden avfall som krävs skulle ta flera år att producera.
Ursäkta. De är inom räckhåll.
Här.
Det här är kapten Radic från Resolute.
Det är dag tre, klockan är 14.00.
Resolute, det här är Naoko Watanabe på Jupiter 11. Vänligen svara.
Reparationer pågår.
Vi har stoppat alla läckor...
Resolute, det här är Naoko Watanabe på Jupiter 11. Vänligen svara.
Du når dem inte heller. De borde höra våra signaler.
Du sa att det här var Jupiter-kapslar?
Ja. Varför det?
Det här är ingen Jupiter.
Det är nåt annat där ute.
Jag ska inte skada dig. Jag lovar.
Jag ska ge dig nåt mot smärtan.
Angela.
Trevligt att träffa dig, Angela.
Det är svårt att se, men den är människotillverkad.
Det kanske är en del av Resolute.
- En av de yttre lagringsmodulerna. - Det kan finnas utrustning där.
Nåt vi kan använda för att förstärka vår sändning,
så att de kan höra oss. Åtminstone en synthesizer.
Vi tar en titt.
Har vi kom-radior?
Hallå! Jag följer med!
Nej. Vi klarar det.
Okej, jag förstår.
Kommunikationsutrustningen finns på nivå F i aktern.
Höger tre gånger, andra till vänster.
Det är utrymme 46. Eller så kan ni ta mig med.
Det var smart att ta med mig.
Ni ska ha beröm båda två. Ni tvekade inte.
Ni sa: "För att hitta behöver vi Don West.
- För bara vi två..." - Penny, Will.
Kan ni höra mig?
Är ni där?
Ja, mamma. Var skulle jag annars vara?
Pappa och jag hämtar utrustning, så vi är inte tillbaka på ett tag.
Okej. När får jag lite frisk luft?
Om ni måste lämna Jupiter, vilket ni inte borde,
så håll er innanför staketet.
- Judy kommer snart och tar hand om er. - Sen när behöver jag barnvakt?
Sen vi blev attackerade av jätteålar.
Vem vet vad som mer finns på planeten? Håll er innanför staketet. Båda två.
Hur gick det här till?
Det var en attack.
Vad hände?
Du kan berätta för mig.
Det var ingen olycka.
Resolute... attackerades.
Attackerades?
Av vem?
- Har du sett mina föräldrar? - De skulle hämta nåt.
Du skulle köra hem i rymdbilen och ta hand om dina syskon.
- Okej, tack. - Allt väl?
Ja.
Gissa vem?
Du har rätt. Det saknas nåt.
Vad ritar du?
En åtta?
Du kan inte veta hur en åtta ser ut.
En huvudlös snögubbe med fem prickar.
Här syns det första kända konstverket av en artificiell intelligens från rymden.
Medium är jord från en okänd planet.
Vad vill du kalla ditt mästerverk?
Fara.
Vi gör nåt annat.
Det kallas tre-i-rad.
Will.
- Får jag prata med dig? - Visst.
Ensam.
Vad är det?
Jag träffade precis en patient. Hon berättade vad som hände på Resolute.
Hon sa att vi attackerades. Av en sak med fyra armar.
Knivar över hela skinnet. Ett glänsande rött ansikte.
Så klart att jag undrade vad hon pratade om.
Tills hon sa att det var en robot.
Herregud.
- Du visste. - Vart ska du?
- Ringa mamma och pappa. - Nej!
Den är farlig.
- Han är annorlunda nu. - Det är en "den".
Han räddade ditt liv.
Hej, jag har saknat dig.
KOMMUNIKATIONSKONTROLL
J2 till Chariot 11.
J2 till Chariot 11. Är det nån där? Pappa?
Hallå. Vart ska du?
Jag ska bara...
...hämta fler saker.
Är det en bra idé? Din mamma sa att du skulle stanna här.
Ja, men det är ingen fara. Jag tar med roboten.
Glöm inte din karta.
- Gör mig en tjänst? - Berätta inte för dina föräldrar.
- Jag har också varit 11 en gång. - Tack.
Upphittaren får behålla det.
INGEN SIGNAL
Mamma? Pappa? Nån där?
Varför fungerar den inte?
Den fungerar visst.
- Den återställer sig efter strömökningen. - Strömökningen?
Ja. Det tar 30 minuter innan den går igång igen.
Handlar det om Will? Var det därför han gick?
Vadå?
Ja, med roboten.
Staketet är avstängt.
Vad händer?
Ska du säga det?
Okej.
Ingen fara.
Än.
Will!
Kom, det är ingen fara.
Du får inte vara här ute. Gå in!
Och vänta tills du förklarar för pappa? Nej tack.
Vänta.
Alla har undrat vad som hände med Resolute.
Varför vi kraschade här. Och nu står skälet bredvid dig.
Varför är du inte rädd?
- Han har förändrats. - Det duger inte.
- Varför tror du mig inte? - Det här har inte med tro att göra.
Det handlar om att jag ska skydda dig.
Han skyddar mig.
Om den förändras igen, då?
Sluta, Will.
Brukar du inte säga att folk begår misstag ibland,
och att de förtjänar en andra chans?
- Folk, ja. Men... - Han är mer lik oss än du tror.
Det ligger en grotta några kilometer bort.
Låt mig gömma honom där. Då går alla säkra för alla.
Är det inte det du vill?
Jag är inte galen, Judy.
Jag vet att vi måste berätta för pappa.
Men låt mig göra det.
Hörni!
Inser ni att vi är utanför staketet?
Vad som än pågår här, så är det fantastiskt.
Eller också inte.
Hallå?
Nån måste berätta för mig vad som pågår.
Det vore bättre om Debbie var här. För att ge oss tur.
Hon blir nog bättre omhändertagen av min dotter.
Nej, det är Angela.
- Så vem fan är Debbie? - Hönan.
- Ni har bara sett en höna. - Heter hon Debbie?
En höna som räddar livet på mig förtjänar ett namn.
Okej, jag lyssnar. Hon bär på ett lokaliseringschip.
- Alla djuren har det. - Det var så Watanabes hittade oss
just innan en hel öken av svart död nästan dumpades över mig.
Det är en turhöna.
Jag önskar att hon var här nu.
Vad fick nåt så här stort att brytas loss från Resolute?
Jag vet inte. En meteor?
Jag har alltid hatat meteorer. Det har jag alltid sagt.
Ingen meteor orsakade det här.
Vad var det då?
Tror du honom?
Va? Att den har förändrats?
Ja. Den har varit rätt hjälpsam hittills.
Har den gjort nåt elakt kan den göra om det.
- Vad ska vi göra då? - Vi hjälper till att gömma den.
Sen berättar jag för pappa var den är.
Will har rätt.
Pappa är som han är, men han vet hur man löser problem.
Du tappar fart. Ät lite.
Titta.
Så vackert.
Vad coolt.
Vad var det?
Fara, Will Robinson.
- Vi borde inte vara här ute. - Stämmer.
- Kom. - Vi går härifrån.
Vi kanske borde vända om.
Hur långt är det kvar till grottan?
Okej.
- Mindre än 1,5 kilometer. - Hör ni?
Det är nåt där ute. Spring!
Okej.
Finns det en annan väg?
- Det verkar inte så. - Vi är fast här.
Var är roboten?
Ser ni? Den är användbar.
Okej, kom igen.
- Gå långsamt. - Försiktigt.
- Okej. - Gå långsamt.
Ja!
- Försiktigt! - Akta!
- Förlåt. - Var försiktig, Will.
- Förlåt. - Okej.
Ja!
Fortsätt.
Håll balansen. Kom.
Har ni hittat nåt än?
Nej. Det finns inget här.
Ni då? Har ni hittat nåt?
Nej. Bara några 3-D-skrivarspolar.
Behöver nån en kaffekopp? Jag har massor.
Fånga.
Du har varit där några gånger, eller hur? Hur är det på Alfa Centauri?
Det sägs vara det förlovade landet, men de har inte allt,
så sänk förväntningarna.
Vad har de inte?
De har inte torv från Orkneyöarna.
Det är inget paradis utan kvalitetswhisky.
Problemet med kolonin, det är folket.
Man färdas miljoner mil i rymden, och tror sen att allt blir annorlunda.
Det som folk tror att de lämnar på jorden, det tar de med sig.
- Jag har hittat den. - Jaså?
Här borta.
Nej. Vänta lite. Det kanske inte är...
Vad är det här?
Det är whisky.
Var inte arg...
...men det är mina grejer.
Smugglar du?
Det är bara ett hemskt ord.
Jag skulle säga köpman av produkter och drycker.
Bytte du ut frekvenssynthesizern mot ditt smuggellager?
Varför valde du inte lådan med muggar?
Med ditt ordval...
Vi behövde dem!
Upplever du att hon glömmer saker fort, eller är hon arg länge?
Visste du att de inte var här innan vi åkte?
Ärligt talat visste jag inte vad det var.
John.
Ja?
Vad är det?
Där är orsaken till att de inte har hört oss.
Det kommer de aldrig att göra.
Hör på. Jag kan förklara.
Ska vi skriva ner skulden, eller...
Jag tar det på mig.
Vilka starka händer du har.
Nej. Det fungerar inte så.
Det var blommor överallt.
Det här är stenar. Blommor växer i jord.
Grottan är väl inte mycket längre bort?
Mamma och pappa kommer snart. Penny!
När vi når Alfa Centauri... Får vi en familjebostad i stan, tror du?
Jag vet inte riktigt.
Det går väl bra att bo i Jupiter också.
Du kan få mitt rum om du vill.
- Var ska du sova? - De äldres husrum i vårdanläggningen.
Ska du flytta ut?
- Öka takten. - Vad var det?
Kom, göm dig. De får inte se roboten.
Skynda på.
Min Jupiter är bara sex kilometer bort.
Det är svårt att inte distraheras. Såg du de där...
- Nej! - Tillbaka.
- ...om de ens är... - Vi kan prata när vi är säkra i lägret.
Jag känner igen honom.
- Det är vår kolonirepresentant. - Mamma röstade på den andra killen.
- Vad sa jag, Vijay? - Jag kommer, pappa.
- Huka dig - Det gör jag.
Det är lugnt.
Nån har tappat det här.
- Vad är det? - Ett kuvert.
Ska vi öppna det?
Nej, det är inte vårt.
- Hej. - Hej.
Var kommer ni ifrån?
Kom ni med den Jupiter som vi passerade...
Det är mitt. Jag behöver det.
Va? Det här?
Ge tillbaka det.
- Ner! - Herregud!
Det är okej. Han är med oss.
- Vad är det? - Det är en lång historia.
- Inte så lång. - Jo, när du berättar.
- Hallå, pappa... - Hallå!
Okej!
- Du! - Så här är det.
Du måste hålla tyst om det här.
Pappa bestämmer. Han måste få veta.
Nej, din pappa bestämmer på Alfa Centauri. När vi kommer dit kan du berätta.
- Till dess förblir det här vår hemlighet. - Jag litar inte på honom.
- Det gör jag. - Varför det?
För om innehållet är lika viktigt som det verkar,
så gör han som vi säger.
Är vi överens?
Okej.
- Jag trodde inte vi skulle möta nån. - Nu får vi det gjort.
Snälla.
- Skynda på. - Jag kommer.
Tror du att han klarar sig här?
Ja, han klarar sig.
Det börjar bli sent.
Vi måste gå.
Hörni, var är ni?
Hörni?
Varför svarar ingen på Jupiter?
Vi är här, men vi är upptagna.
Okej, är dina systrar där?
Förlåt, mamma. Vi är faktiskt ute just nu.
Vi kontrollerar och säkrar skeppet.
Vi hinner nog inte tillbaka ikväll.
Varför inte? Är allt okej?
Vi har problem med bilen.
Försök igen.
Nej. Det är faktiskt värre.
Det var det jag var rädd för.
Du är inte den första kolonisten som laddat ur batteriet.
Är det mitt fel?
Vi har inte tillräckligt med dagsljus för att ladda upp solcellerna.
Så vi är nog inte tillbaka förrän imorgon.
Glöm inte att kontrollera hela området.
Det har vi redan gjort.
Det känns lite bättre att lämna er när roboten är där.
Apropå det...
Vadå?
Är du där, Judy?
Judy?
Vi får prata om det när ni är tillbaka. Hej då, mamma.
Vi ses imorgon.
Nu när vi inte har bråttom
kan vi kanske stanna lite längre.
Ja. Det börjar bli mörkt,
och om planeten är så farlig på dagen vill jag inte vara ute nattetid.
Visst.
Men vi går hem i gryningen.
Tack.
FAMILJEN ROBINSON VAR HÄR
Allvarligt, Penny? Du taggade väggen?
Jag medger att det inte är värdigt Lascaux.
De förhistoriska grottmålningarna.
- Stenåldern. - Yngre stenåldern.
Ni missar poängen.
Det är samma röda ockra här, en miljard mil bort.
Vandalism.
Nej. Ingen vet vad grottmålningarna var till för.
Varför började de tidiga människorna rita?
Jag kom nog på det.
Man ritar en bild, så att man kan signera den.
Vi må vara oändligt små detaljer i universum...
...men vi tog oss hit.
Kom igen, det står "familjen Robinson".
- Kom nu. - Du vet att du vill.
Okej.
Oroa dig inte för satelliten.
Du kommer på ett annat sätt att nå Resolute.
Tänk om det var min sista plan?
Och nu är det... slut på planer?
Inte en chans.
Vad är det där?
Hörni...
Ni måste se det här.
Jag sa inte att jag skulle flytta.
För... Jag vet inte.
Jag trodde att du skulle bli glad.
Ja, för du är mest irriterande hela tiden.
Ja, jag vet.
Du kan fortfarande bestämma över Will.
Det är inte så givande som du tror.
Det är många stjärnor där ute.
Jag undrar vilken som är vår.
Den vi kom från eller den vi ska till?
Just nu är jag inte så nogräknad.
Ja.
Det är inte första gången vi är vilse.
- Det var inte mitt fel. - Det var absolut ditt fel.
Varje kulle ledde till en brantare kulle.
- Varje kulle i Toscana är vacker. - Vi fick sova utanför kyrkan.
- Du ville ju vandra. - Du glömde kompassen på hotellet.
Det var vår bröllopsresa och jag ville imponera på dig
- med mina orienteringskunskaper. - Jaså?
Du imponerade på andra sätt.
Så...
Så när vi äntligen kommer dit, var ska du bo?
Va?
På Alfa Centauri.
Jag menar, jag...
Jag vill vara så nära dig och barnen som möjligt.
Visst, men hur länge?
Ursäkta. Har jag missat nåt?
- Glöm det. - Nej, har jag gjort nåt fel?
Nej, hör på. Tro mig, det är bättre om vi inte tar upp det.
Stäng mig inte ute, snälla. Prata med mig.
Jag hittade brevet.
Vilket brev?
Vänta, Maureen!
Jordbävning.
Nej, John!
Ner!
Är du oskadd?
Ja, och du?
Ja.
Här.
Vi kunde ha klarat det.
Nej, det kunde vi inte.
Har du nån signal?
Nej.
Hallå!
Don! Kan vi få lite hjälp här inne?
- Han listar ut det till slut. - Jaså?
Vad ska vi göra till dess?
Jag snokade inte.
Jag råkade öppna brevet.
Vem använder sig ens av vanlig post idag?
Kuvertet hade den där blå loggan,
den som tillhör militärens inbjudningar och jag blev väl bara...
Jag blev väl bara glad att få klä upp mig.
Det var så länge sen vi var och dansade.
Sen läste jag det och jag...
Jag minns exakt var jag var. Jag skulle hämta Judy från fotbollen
och jag bara satt i bilen på parkeringen och grät.
Inte för att du ljög för mig...
...utan för att jag måste ljuga för barnen.
Jag kunde inte berätta sanningen för dem.
Att deras far inte beordrades tillbaka.
Att han inte behövde åka, men valde att göra det.
Valde att åka 1 000 mil bort.
Världen vi lämnade var stor.
Alla kunde inte kosta på sig att bara känna ansvar
för sin lilla del av den.
- Det är orättvist. - Du kunde ha bett mig stanna.
Det gjorde du inte.
Medan vi är ärliga,
låt oss inte låtsas att det inte var bäst så.
Är det vad vi gör nu?
Låtsas?
Är ni där inne?
Hallå.
Där är ni. Jag har letat överallt. Är ni oskadda?
- Ja. Men vi önskar att vi inte var här. - Vänta. Jag ska hjälpa er.
Men det tar lite tid att få ut er.
- Toppen. - Toppen.
Godmorgon! Jag hoppas ni har sovit bra.
Jag gick igenom lådor hela natten
och letade efter sprängmedel så att jag kunde rädda era liv.
Vill jag ha kompensation?
Kom igen!
Okej.
Till min samling? Tack. Den är fin.
Kom. Vi måste hem före mamma och pappa.
Vi kommer och hämtar dig.
Jag måste gå. Du måste stanna här.
Fara, Will Robinson.
Nej, du är i fara.
Du vill följa med, men det går inte.
Du måste stanna här.
Nej.
Stanna här.
Jupiter 4 till Chariot 11. Kom in, Chariot 11.
Det här är C11.
Naoko, har du hört av Robinsons? Ingen svarar på deras Jupiter.
Hej, Victor. Det är Maureen Robinson.
Vi lånade Watanabes Chariot.
Glädjande att du överlevde, Maureen.
Nästa gång du vill hälsa på vänner, fråga mig först.
- För din egen säkerhet. - Jag röstade på den andra killen.
Jag fick ingen röst.
Jag har försökt nå er, för ingen har fått kontakt med Resolute.
Vi måste förstärka signalen.
Det kommer inte att fungera.
Vi hittade Resolutes satellitdisk. Den är här nere.
Här?
Ja. Det förändrar saker, eller hur?
Ja.
Vi behöver en plan B.
Jag kommer till er Jupiter om en timme med andra överlevande.
Var beredda att hugga i.
Jag kan överlämna det här till Watanabes.
- Nej. - Det är lugnt.
- Ingen fara. Tack. - Ja.
Tack.
- Vi ses sen. - Vi ses.
Hallå?
Nån här?
Vi är tillbaka.
Penny!
Will!
Judy?
Dr Smith?
Konstigt.
- Hej. - Hej, vännen.
Will.
- Hej. - Hej.
Hej. Jag väntade mig inte er så snart.
Hej, vännen.
Hej, mamma.
- Hej. - Är allt okej här?
- Det var tråkigt. - Urtråkigt.
Var är roboten?
Vad pågår?
Jag vet inte. Han vandrade iväg.
- Vandrade iväg? - Ja.
Vi tänkte gå efter honom. Det verkade rätt oansvarigt.
Nån måste väl gå och hämta den.
Hoppas den inte har gått så långt.
- Du sa "han". - Va?
Roboten.
- Du sa "han". - Det är bara ett pronomen.
Du berättar väl sanningen för pappa imorgon?
Will?
Visst.
Okej.
Klarar han sig?
Roboten?
Ja. Du valde en bra plats.
Det är bara vi som vet var han är. Han klarar sig.
Ensamma.
Äntligen.
Jag tänkte att vi skulle lära känna varandra.
Vi har ju så mycket gemensamt.
Vi var båda nån annan på Resolute.
Nån som har hemligheter för dem här nere.
Du och jag kan hjälpa varandra.
Frågan är...
...hur?
Will sa att du var i bitar när han hittade dig.
Skadad.
Döende.
Hade jag kommit tidigare kunde det ha varit jag.
Vilket hade gjort det här mycket lättare.
Lugn, jag ska inte skada dig.
Precis som du aldrig skulle skada mig.
Det såg Will till. Han sa åt dig att aldrig skada nån.
Nånsin.
Det är visst ett problem.
Jag kan inte återvända till Resolute utan skydd.
Sånt som bara du kan ge mig.
Men...
...om vi ska samarbeta, då måste du veta att du kan välja.
Du vill höra hemma nånstans.
Därför tror du att du gör rätt...
...när du gör som pojken säger till dig.
Men snart inser du att folk...
De är opålitliga.
De är inte lojala som du.
De vänder sig mot en.
Will Robinson.
Ja. Till och med Will Robinson.
Och när han gör det...
...vem ska då rädda dig?
Jag.
Undertexter: Annika Vasiliadou